Theodor Leschetizky (puol. Teodor Leszetycki; 22. kesäkuuta 1830 Łańcut – 14. marraskuuta 1915 Dresden) oli puolalainen pianisti ja pianopedagogi. Hän kuului Franz Lisztin kanssa aikansa vaikutusvaltaisimpiin pianopedagogeihin.[1]
Leschetizky opiskeli Carl Czernyn johdolla Wienissä ja lähti vuonna 1852 konservatorion opettajaksi[2] Pietariin. Vuodesta 1878 hän teki opetustyötä Wienissä. Hänellä ei kertomansa mukaan ollut vakiintunutta opetusmetodia, ja opiskelijoidensa mukaan hän painotti heidän yksilöllisyyttään. Leschetizkyn johdolla opiskelivat monet johtavista 1800-luvun ja 1900-luvun alkupuoliskon pianisteista, kuten Artur Schnabel, Ossip Gabrilowitsch ja Ignacy Paderewski.[1] Yhdysvaltalainen Fannie Bloomfield Zeisler lähti hänen opiskelijakseen Eurooppaan 1870–1880-lukujen vaihteessa.[3] Leschetizky halusi käyttää suurimman osan energiastaan opetustyöhönsä, mutta toimi myös esiintyjänä, joka debytoi 15-vuotiaana Wienissä ja piti viimeisen julkisen esiintymisensä vuonna 1887. Lisäksi hän sävelsi pianominiatyyrejä.[2]
Leschetizky oli naimisissa pianisti Anna Jesipovan kanssa.[1]